- I tidligere afsnit: - Jeg er snart tilbage.
- Du kan få et normalt liv. - Velkommen.
- Er det pay-per-view? - Micah er et geni.
Giv mig pengene!
Ando, jeg skriver til dig fra mit livs største eventyr.
Ando, jeg har mødt den smukkeste kvinde, Japan har set.
Jeg er ked af det, Ando. Jeg kan ikke komme hjem. Ikke endnu.
Du ved ikke, hvad du betyder for os. Du er en del af familien.
- Jeg er på dybt vand. - Hvis jeg lever, er du i sikkerhed.
- Peter! - Heri er alt, hvad du havde på dig.
Har du tænkt dig at åbne den?
Nakamura og Petrelli. Min far er måske morderen.
- Jeg skal nok finde din far. - Hvilket nummer?
- Ni. - Flot. Skynd dig væk.
- Han ser mig. Lad mig være! - Vågn nu op.
Når vi stilles over for vores værste mareridt, har vi kun få valg:
Kæmp eller flygt.
Vi leder efter styrken til at modstå rædslen, men flygter alligevel.
Tænk, hvis mareridtet forfølger os.
Hvor kan vi så gemme os?
- Hvornår vågner hun? - Jeg ved det ikke.
- Hun skal på hospitalet. - De kan ikke gøre noget.
Tror du, at min far gjorde det mod hende?
Hun fandt ham for din skyld og endte sådan her.
Hun var så bange. Jeg skulle aldrig have bedt hende om det.
Nej. Men nu ved du, hvor han er. Du er nødt til at tage af sted.
Vi skal vide, hvad han gjorde, og få stoppet det.
Du har hans adresse. Hun så oven i købet hans dør.
- Vi har ikke set hinanden i 25 år. - Molly så sit mareridt i øjnene.
Gør det samme for hende. Jeg vil gøre, hvad jeg kan.
Jeg ved ikke engang, hvad det handler om. Hvorfor var han på fotografiet?
Og Angela Petrelli. Hun kender ham.
Du skal nok få det godt igen.
Det lover jeg.
Jeg var ved at låse, da han kom.
Han skubbede mig ind og trak en pistol. Og så fløj han gennem ruden.
- Slog du en bevæbnet mand? - Det gjorde jeg vel.
Måske var det et spark. Det gik så hurtigt.
Var det ham her?
Han hedder Lonny Stills.
Han har røvet tre andre madsteder i denne måned.
- Som sagt er det hele lidt sløret. - Jeg ved, du ikke vil være stikker...
...men hvis jeg skal fange ham, er der nogen, der skal udpege ham.
Beklager, det kan jeg ikke gøre.
Jeg kan ikke hjælpe dem, der ikke vil hjælpes.
Ring, hvis du ombestemmer dig.
Lukker du allerede?
- Det er kun eftermiddag. - Jeg har brug for en pause.
- Det her kan jeg godt vænne mig til. - Sikkert.
Skulle en fyr, som kan skyde lyn ud af hænderne, slå sig til ro her?
Det passer ikke til dig.
- Hvorfor ikke? - Du husker ikke din fortid...
...men du har stadig en. Er du ikke nysgerrig?
Der er en del af mig, jeg ikke kan styre. Jeg skal nok ikke bore i det.
Jeg ved, hvilken slags mand du er.
Du er god. Hvad der end er i den æske, vil det kun bekræfte det.
Du ville jo ikke have, at jeg kiggede i den.
Det var kun, fordi du ikke havde kysset mig endnu.
Så nu er du færdig med mig?
Det nærmer sig.
Og der er sikkert også nogen, der leder efter sådan en køn fyr.
Venner, en kæreste...
Lad dem lede.
Som jeg lige sagde, finder du ham ikke derinde.
- Men du er sikker på, at det var ham? - Ja.
Jeg fandt ham. Stakkels fyr. Han kendte ikke engang sit eget navn.
- Ved du, hvor han er nu? - Kommer an på... Hvem spørger?
Bare mig.
Mit firma vil holde ham væk fra problemer. Peter er farlig.
Det ved jeg alt om.
Han er inde i byen på Wandering Rocks Pub.
Hvis han er så farlig, hvorfor sendte de så kun en enkelt, lille pige?
Jeg kan godt passe på mig selv.
Sæt hende tilbage.
- Forhør ikke min mor uden mig. - Hun sagde ingenting.
Selvfølgelig ikke. De beskytter hinanden.
Jeg lader hende ikke sidde her for noget, hun ikke har gjort.
Heller ikke jeg. Jeg skal til Philadelphia og besøge min far.
Jeg tager med. Dette er vel næppe officielt politiarbejde-
- så officielt vil ingen af os være der.
Du forstår ikke. Min far gjorde noget ved Molly. Hun er i knibe.
- Kom her. - Hvad gjorde han?
Han kom ind i hendes hoved. Jeg ved ikke hvordan, men alt hører sammen.
Det kan være farligt.
Jeg kan godt passe på mig selv.
Jeg er nødt til at gøre det.
Lad mig komme med.
Godt. Vi kan også komme hurtigere dertil, nu hvor du kan...
- Jeg er ikke et fly. - Hold dog op.
Jeg skal tale med ham. Alene.
Fortæl ham det.
En amerikaner udspurgte gutterne på kajen om en særlig container.
- Sagde hun, hvad hun ledte efter? - Ja. Dig.
- Bare rolig. Jeg kan hjælpe dig. - Det er mit problem.
Ikke efter det, jeg lige så ske mellem dig og min søster.
- Du er glad for hende, ikke? - Lige nu betyder hun alt for mig.
Hun har en lejlighed. Bliv der, indtil jeg ringer. Vi ordner din ven.
- Jeg kan godt klare det selv. - Ved det. Jeg har set, hvad du kan.
Men jeg har investeret i dig. Ingen blondine skal skræmme mig.
Gå nu. Sig ikke noget om det til Caitlin. Så bliver hun bare urolig.
Monica.
- Nå? - Nå, hvad?
Hvad handlede det om?
Jeg vil slippe for, han tager hævn, så jeg sagde, jeg ikke kendte ham.
Jeg mener dit flyvende karatespark.
Nå... Det.
Mr. Lamont har aldrig set noget lignende. Hvordan gjorde du det?
Først og fremmest, hvorfor gjorde du det?
Jeg ved det ikke. Jeg ved ingenting længere.
Intet giver mening.
Men... hvor lærte du...?
Jeg tror... at det var fra tv.
Camille, der sker noget med mig.
Min krop gør ting, før min hjerne ved, hvad der sker.
Det med tomaterne i går, og nu dette.
- Det er, som om... - Hvad?
Det var meningen, at jeg skulle blive til noget.
Den første i min familie, der kom på universitetet.
Og se mig nu.
Bare glem det. Jeg har brug for at komme hjem og sove.
Monica...
Alt skal nok gå.
- Ikke? - Jo.
Jeg håber det.
- Her. Molly sagde, det var her. - Hvad er planen?
- Jeg ved det ikke. - Han skræmte din pige og min mor.
Beslut dig. Træk din pistol.
Kom nu.
- Er alt i orden? - Da jeg var 13, forlod min far os.
Vi har ikke haft nogen kontakt.
Jeg har tænkt på, hvad jeg ville sige. Jeg kan ikke engang banke på.
- Værsgo. Det er ikke et familietræf. - Det ved jeg.
I dag er han en mistænkt. Træk din pistol.
Politiet! Åbn døren!
- Hvem fanden er du? - Læg geværet, og så siger jeg det.
Parkman...
Matt? Åh, gud.
Hvad laver du her?
- Læg geværet. - Fortæl, hvorfor du er her!
Hvorfor er du i Molly Walkers drømme?
Hvad ved du om mordet på Nakamura?
Hvorfor beskytter Angela Petrelli dig?
- Vent! Er du strømer? - Ikke lige nu, så snak løs!
I orden.
- I har misforstået det! - Hvorfor så vifte med et gevær?
På grund af det. Der på skrivebordet.
De vil også slå mig ihjel.
Fortæl om Molly. Hun kalder dig Mareridtsmanden.
- Hun leder efter mig. - Tag det, du gjorde, tilbage.
- Beklager. Jeg beskytter mig selv. - Fra hvem?
Hvilket af hendes børn er du? Du er politikeren, ikke?
Hun er fængslet for mordet på Kaito. De modtog de samme trusler-
- taget fra samme billede, samme fotografi. I var alle forbundet.
Dine forældre, Kaito, Linderman og jeg mødtes for mange år siden.
- Vi troede, vi kunne redde verden. - Du vil kun redde dig selv.
Er du stadig vred?
- Nyder du at se mig i håndjern? - Ja, det begynder jeg.
Læs hans tanker, så vi kan komme videre.
Hvad sagde du?
Kan du læse tanker?
Virkelig?
Så gør det.
Kom nu.
Det gør ondt, ikke?
- Hvordan? Kan du også læse tanker? - Vi to er ikke så forskellige.
Kom nu. Lås håndjernene op.
Jeg vil fortælle alt, jeg ved. Det lover jeg.
Er det ikke dejligt? Vi har en musiker i huset igen.
Ingen har rørt det, siden min mor døde.
- Undskyld. Farmor sagde, jeg måtte. - Det er i orden. Bare spil videre.
Du savner din mor meget, ikke?
- Jo, det gør jeg. - Jeg savner også min.
Hun har det sikker godt og savner dig lige så meget.
- Hun sagde ikke, hvor hun skulle hen. - Husk, at hun holder af dig.
Nye ting kan godt være skræmmende.
Min mor sagde altid: " Gud giver os ikke noget, vi ikke kan klare."
- Spiller du også klaver? - Nej. Jeg lærte det aldrig.
Hvis du ikke spiller, hvad var det så?
- Ja? - Hvor har du været?
- Jeg er på arbejde. Hvorfor? - Molly får det værre.
- Hvad skal jeg gøre? - Tag hende på hospitalet.
Hvad skal jeg sige til dem? Jeg tager hende med til firmaet.
Hvad? Det er jo dem, vi bekæmper.
Ellers dør Molly. De vil forstå, hvad der sker.
Gør det ikke. Når man betror dem ens kæreste eje, bliver man fanget.
- Glem ikke, hvilken side du er på. - Jeg er på hendes side.
Du må fortælle alt. Alt du har gjort, og alle du har arbejdet med.
Undskyld, jeg forlod dig. Det var ikke let. Jeg må sige det.
Da jeg opdagede, at jeg kunne læse tanker, blev jeg fristet over evne.
Det gør mig stolt, at du er politimand.
- Svar på spørgsmålene. - Du sagde, at I ville redde verden.
- Hvordan? - Vores evner kom pludseligt.
Vi fandt hinanden, som om vi hørte sammen.
Vi følte os uovervindelige. Nogle gjorde, hvad de ville.
- Jeg prøvede at stoppe dem. - Hvordan?
Det, som vi kan gøre, starter blot med tankelæsning.
Senere bliver det til så meget mere.
- Hvordan? - Jeg kan ikke forklare det.
Vent lidt.
Jeg vil vise dig noget, der hjalp mig til at forstå. Det er fra den tid.
Det er herinde. Kom nu.
Matt?
Matt!
Far? Hvad er det, der sker?
Hvad fanden sker der? Hvor er jeg?
Det her er umuligt.
Vi reddede jo byen.
Luk mig ud! Jeg skal ikke være her!
Ingen skal være her.
Sov godt.
Utroligt.
Blækket og pergamentet lader begge til at være autentiske.
- Hvor har du fået det fra? - En ven efterlod det til mig.
Disse er mere skadede. Jeg er nødt til at vide, hvad der står.
Vil du ikke nok hjælpe mig?
At være den første, der læser disse...
- Jeg tror godt, jeg kan hjælpe dig. - Tak, sir.
Sådan, ja.
Skal vi se ad?
Kære Ando...
Det er et almindeligt navn.
Jeg kan næsten ikke tro, at jeg hjælper Takezo Kensei-
- med de prøvelser, jeg har læst om.
De Vrede Ronin, Det Frosne Vandfald, og den Ene Karmolsinrøde Pæon.
For hver prøvelse kommer vi tættere på at redde Yaekos far.
Det er som at bo I en eventyrbog...
... bare mere udmattende.
Har I det? Det sidste kort til Hvidskægs lejr?
Nu kan vi finde Hvidskæg og redde din far.
Alt gik efter planen.
Redningen og den spirende kærlighed mellem Kensei og Yaeko.
Monica.
Jeg ved, hvad der skete med klaveret.
- Jeg er nok et musikalsk geni. - Eller måske noget andet.
Jeg har haft nogle hårde dage.
Faktisk nogle hårde år. Jeg vil bare lægge mig og sove det væk.
Monica.
Kan du huske, da jeg sagde, at jeg kunne fikse pay-per-view?
Jeg løj.
Hvordan...?
Hvordan gjorde du...?
Jeg tror, det ligger til familien.
Måske ikke helt ligesom mig, men...
Min far kunne gå gennem vægge.
- DL? - Ja.
Og min mor... Hende vil jeg ikke engang fortælle om.
Jeg tror, at det, der sker med dig, er ligesom dette.
- En tegneserie? - Ja.
Det her er St. Joan. Hun er en muskel-mimiker.
En efterligner. Hvad hun end ser, kan hun gøre det.
Det var det, du gjorde med mig og klaveret.
Efterligner?
Efterligner.
Se på den her. Jeg burde ikke kunne sådan noget.
Jeg så det i tv.
Hold da op!
Hvis det virkelig sker med dig, skal vi måske teste det.
- Jeg havde ingen alternativer. - Du valgte rigtigt. Vi vil gøre alt.
I mellemtiden har en anden brug for hjælp. Du skal hente hende.
Skal jeg i felten? Molly har brug for mig.
Molly er en høj prioritet her, men du skal hjælpe andre som hende.
Og du får brug for denne.
Hjælper I folk ved at give dem stød?
Det er standard for vores egen sikkerheds skyld.
Det er ikke alle, der kan styre kræfterne.
Det er lettere at bede om forladelse end om tilladelse.
Niki?
Hvad fanden er det, der sker?
Vil du prøve noget rigtig vildt, som et kickflip?
Slam dunk?
Tja... Jeg var altid rådden til Double Dutch.
Vil du noget, dame?
Ja, jeg vil være med.
Og kald mig ikke "dame".
- Det er ikke noget særligt. - Jeg sover i en pub.
- Maler du? - Jeg gør det for at slappe af.
De er fantastiske.
- Du er dygtig. - Er du her for at snuse rundt?
Du må ikke kunne lide mig mindre, når mystikken dør.
Jeg... ville bare se, hvor du bor.
- Måske ligge i en rigtig seng. - Ingen stopper dig.
- Hvad ser du på? - Ingenting.
- Hvad tænker du så på? - Du havde ret.
Hvad jeg end var, hvem jeg end er... Så må jeg konfrontere det.
Intet i den æske kan forandre noget.
Hvilket liv jeg end havde, så er det her, jeg vil være nu. Sammen med dig.
Fint. Sæt i sving.
"Peter Petrelli"?
Jeg er fra New York.
Du var på vej væk. En åben billet fra New York til Montreal.
- Hvem er det? - Bare jeg vidste det.
Intet forklarer, hvordan jeg kom hertil, eller hvad jeg skal gøre.
Hvad er der?
Peter?
Åh, gud. Peter?
Jeg har aldrig været på en irsk pub. Har I haggis?
Det er Skotland, søde. Vi har stuvning. Og muslinger. Og stuvning.
Men jeg lukker nu.
Jeg håbede, at du kunne hjælpe mig.
- Jeg leder efter en fyr... - Så skal det være efter en kamp.
Så er gutterne med på hvad som helst.
Han hedder Peter Petrelli.
Ham har jeg aldrig set før.
Du har aldrig set ham?
Nej.
Fedt, tak.
Der er lige det, at jeg talte med nogle folk på kajen.
De sagde, at de har set ham herinde.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Så enten lyver du, eller også lyver alle de andre.
Det er svært at afgøre, hvem der lyver.
Som jeg sagde, så kender jeg ikke denne Peter.
Var det alt?
Det var det vel.
- Ked af, at jeg ikke kunne hjælpe. - Ja.
Det er jeg også.
Du gav os en forskrækkelse.
Jeg beklager det, der skete før. Jeg har det bedre nu. Tak.
Vi vidste, at det ville blive svært. Du har en alvorlig lidelse-
- men vi skal nok få dig rask igen. Det lover jeg.
Tak.
Jeg får dig ud herfra. Du er fange her, Niki.
Nej, jeg er ikke.
Jeg kom frivilligt. Jeg opgav min søn for at kunne komme her.
Jeg er syg.
Jeg troede ikke, at nogen kunne forstå, hvad jeg har gjort-
- hvad jeg er i stand til.
Dette er de eneste mennesker, der kan hjælpe mig.
Nathan.
Peter?
Peter, jeg vidste det! Jeg vidste, at du kunne overleve...
Dig.
Du kan ikke flygte fra mig.
Babyen! I må få babyen ud herfra!
Hallo!
Janice? Hvad laver du her?
Er det...? Janice, er det mit barn?
- Du sagde, det ikke var mit. - Men du kan læse tanker.
Du så sandheden, og alligevel skred du.
Nej. Nej, jeg vidste det ikke!
Du forlod ham. Ligesom din far forlod dig.
Ligesom du vil forlade Molly.
Nej! Nej, Janice.
Janice!
Du er ingen helt. Alle døde på grund af dig.
- Vi må stoppe det. - Du kan ikke.
Du søger ikke frelse, men uvidenhed.
Lad os gå ud til kanten. Du vil ikke føle noget. Det gør du aldrig.
- Du kender ikke mig. - Jeg er dig.
Nathan, stop.
Vågn op, Nathan.
Vågn op, Nathan. Vågn op! Nathan!
Vågn op, Nathan. Vågn op!
- Hvad skete der? - Derfor er han Mareridtsmanden.
Du stoppede det.
Hvordan gjorde du det?
Det ved jeg ikke.
Han er væk.
- Hvad leder du efter? - Vi må vide, hvor han tog hen...
...hvorfor han gør dette, noget... - Hvad?
Jeg vidste, jeg ikke kunne stole på ham.
Ved du, hvor han er på vej hen?
Det er Bob. Han er en af dem.
- Han leder firmaet. - Snart ikke mere. Han er den næste.
Vi skulle overvinde Hvidskæg og redde Yaekos far.
Historien var på rette spor. Men kampen skulle bremse kærligheden.
- Vi er tæt på lejren. - Så bør Yaeko vente her.
Yaeko, bliv her. For din egen sikkerheds skyld.
Min far har trænet mig i sværdets kunst. Jeg bliver ikke her.
Jeg hjælper jer med at redde ham.
Som du vil, min elskede. Sammen skal vi besejre Hvidskæg.
Først skal vi bare besejre hele hans hær.
Ja, Ando. I aften angriber vi.
Os tre mod en hær. Jeg frygter...
Frygter hvad?
- Hvad står der? - Jeg kan ikke læse de næste ord.
De er stadig for ødelagte. Jeg har brug for mere tid.
Men jeg er nødt til at vide, hvad der sker.
Med hæren, med Yaeko!
- Overlever Hiro? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Det der er utroligt.
Ja. Det ved jeg.
Men hvad tror du, det betyder at have de her kræfter?
- At vi er specielle. - Men hvorfor?
Jeg har bedt til Gud om, at han vejleder mig-
- og viser mig, hvad jeg skal gøre med mit liv.
- Af alt det, han kunne give mig... - Måske skal vi gøre noget med dem.
Bare jeg vidste, hvad det var.
Det er vist over din sengetid.
Du... Det her er vores lille hemmelighed. Ikke?
Godt nok.
Jeg ved, det er lidt skræmmende, men det er noget godt. Det lover jeg.
Jeg leder bare efter nogle svar.
- Monica Dawson? - Ja.
Jeg er dr. Mohinder Suresh. Må jeg?
Kan jeg hjælpe dig?
Du undrer dig nok over det, der sker.
Jeg kan give dig nogle svar.
Hej. Ja, jeg har det fint. Vejret kunne være bedre.
Ikke endnu, men det gør jeg. Han er her.
Jeg var nødt til at improvisere lidt, men...
Nej, jeg var bare nødt til at overtale ham.
For... Nej, det var bare en eller anden fyr.
Og jeg...
Godt, jeg slog ham ihjel. Og hvad så?
Hvad mener du? Nu?
Det her er min opgave, og jeg har ham næsten.
Men hvis jeg nu lover...?
Godt. Jeg tager hjem.
Undskyld, far. Det vil ikke ske igen.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke.
Du kan tydeligvis også male.
- Malede jeg det? Hvordan? - Hvordan får du lyn ud af hænderne?
Dine øjne blev slørede, og jeg kunne ikke stoppe dig.
Ikke før det var færdigt.
- Er det os? - Måske.
- Hvad kan det være? - En kirke?
Gadenavnene står på fransk.
Montreal, måske. Ligesom flybilletten.
Hallo?
Hvad?
Ricky! Ricky!
Åh, nej! Ricky. Ricky.
Se på mig. Det her er min skyld. De ledte efter mig.
Nej, nej, nej.
Jeg skal nok finde dem.
Jeg kan ikke gemme mig længere.
Fortsættes...